Čä-uk je tady.
Slyšel jsem.
Dneska nám nic nevychází.
Vteřinku.
Haló?
Ano, přesně tak.
Haló?
Vážně? Jistě.
Je to možné. Chceš co nejméně lidí, že?
HOTEL GRAND HYATT, OSTROV JONGDŽONG
Je čas.
Sung-gi.
- Ahoj. - Věděl jsem, že to budeš ty.
- Dostal jsem zprávu. - Ano?
Podívej.
- Nikomu jsi to neřekl? - Ne.
- Opravdu? - Jistě.
Super. Podle mého tohle vyrovná
nezaplacené právní poplatky.
- Když to uděláme správně... - Přesně.
...bude po všem.
Budu si moct koupit tenhle hotel.
ORIGINÁL NETFLIX
Tady je.
Nahání hrůzu.
Luxusní restaurace.
Dobrý den.
- Dobrý den. - Zdravím.
Rád vás poznávám. Těší mě.
- Posaďte se. - Díky.
WANG KJO-DŽIN, 40 LET, NEJSTARŠÍ SYN
Jste nejstarší syn šéfa Manra Group?
Ano.
Nepustili vás právě z vězení?
Máte pravdu.
Jak to šlo?
- Pustili mě na podmínku. - Podmínečné propuštění.
Přesně tak.
- Jak jsem vám říkal do telefonu... - Ano.
...od smrti mého otce...
neuplynula dlouhá doba.
- Chápu. - Ale
bohužel
zanechal poslední vůli, aniž by nám o ní řekl.
- Na smrtelné posteli? - Ano.
Zdá se,
že obsahuje velké tajemství.
Dnes dojde k jejímu zveřejnění.
- Dnes? - Ano.
Máte nějaké bratry?
Ano, mám.
- A kromě nich... - To mě nepřekvapuje.
- ...pár dalších potíží. - Aha.
DOJDE KE ZVEŘEJNĚNÍ ZÁVĚTI
Musíme se jich všech zbavit.
Víte, co myslím, že?
Můžete nám věřit.
Výborně.
Tady je záloha.
Podívej na tu obálku. Můj bože.
- Pokud uspějete... - Ano?
...dostanete více než štědrou odměnu.
Já myslel, že si chceš potřást rukou.
- Prevíte. - Chci přepočítat peníze.
Pojďte dál.
- Bože. - No páni.
Kde to jsme?
Na správném místě.
Zajímalo by mě, kdo je klient.
To je úžasné.
Syn prezidenta velké korporace.
To je absurdní.
Kontaktoval mě a chtěl vědět, zda dokážu odhalit tajemství
v závěti jeho otce.
VESNICE KWIJI, JOSU
„Dobrý den. Jsem třetí syn předsedy Manra Group.
Chci vás požádat o pomoc.“
Je to jeho třetí syn.
- To je komplikované. - Musí to...
- Moc nezdědí... - Třetí?
...protože má dva starší bratry.
- Otevřu vám. - Děkuji.
- Co? - Co?
- Co je to? - Bože.
- O co tu jde? - Je tu ředitel.
- Sung-gi. - Řediteli.
Co to...
Co tu děláte?
- Co vás sem přivádí? - Jak je?
- Zavolali jen nám. - Co?
O čem to mluvíš? Pozval nás pan ředitel.
- Proč jste tady? - Ředitel?
To jsou ty potíže, o kterých jste mluvil?
- Potíže? - Bože.
- Ředitel... - My jsme potíže?
DÁVAJÍ SI POZOR
- Není ředitel... - Podívejte.
- Další. - Co?
To bude prostřední syn.
- Co? - Manra Group...
- Co tu děláte? - On je z Manra Group...
Vteřinku.
Haló?
Ano, je to možné.
PŘED 20 MINUTAMI
Vítejte.
WANG ČI-HUN, 39 LET, PROSTŘEDNÍ SYN
Proč jsi tady, Čä-soku?
Taky nám zavolal klient.
- Tobě volal klient? - Bože.
Slyšeli jste její tón?
Neuvěřitelné.
- Kde je nejmladší syn? - My
- už nepracujeme spolu? - Chci říct...
Už jsme dostali zaplaceno.
- Co? - Co je to?
Pan ředitel nám už dal zálohu.
- Páni. - No tak.
- My taky dostaly zaplaceno. - Jo.
Vy jste dostaly o polovinu víc.
- Máte jen půlku. - A co my?
Dostali jste zaplaceno?
- Nemáme nic. - Nic.
Jen esemesku.
- Ani neznáme klienta. - Myslím, že je tu konflikt...
Není to seržant Kim?
Seržant Kim.
Rád vás poznávám, jmenuji se Kim Min-džä.
Můžeme spolupracovat?
Mělo vás tu být jen pár.
- Co? - Není to seržant Kim?
- To je seržant Kim. - Co tu dělá?
- Je seržant. - Přesně.
On je seržant.
Je to seržant.
Je náš nejmladší bratr.
- Co? - Prosím?
Už jsme se předtím setkali.
To vy jste mi poslal zprávu?
Dlouho jsme se neviděli. Je to už deset let.
- Mám husí kůži. - Vážně?
Dvacet let jsem byl synem předsedy Wanga.
Ale tahle rodina mi lezla na nervy,
takže jsem ve 20 odešel.
Nepřipustím, aby bohatství
připadlo po otcově smrti jim.
Plně si naše dědictví zasloužíme.
Proč ses vrátil?
Přišel sis jen pro peníze.
Ne, ale nesnesl bych, že by peníze připadly vám.
Mezi bratry je velký konflikt.
Mám dotaz.
Příjmení pana Či-huna je Wang,
proč je vaše příjmení Kim?
Změnil sis i jméno?
Změnil jsem si ho.
Tak dysfunkční rodinu jsem ještě neviděl.
OPRAVDU DYSFUNKČNÍ RODINA
Někdo přichází.
- Kdo je to? - Bože.
- Kdo je to? - Někdo přišel.
Možná manželka jednoho z nich.
DO MÍSTNOSTI VSTOUPILA ŽENA
- Co je to za lidi? - Kdo jste vy?
Nemáte dovnitř pouštět nikoho z ulice.
Co když mají norovirus?
- Prosím? - Co?
- Norovirus? - Jak jste na to přišla?
Není ani nakažlivý.
Co jste zač?
Detektivové. Pracujeme na případu.
- Detektivové? - Ano.
Naším klientem je ředitel Wang.
Když jsem byl v base, tak jsi omládla, dámo.
Dámo?
Co si to dovoluješ?
I když jsem mladá a krásná, měl bys mě oslovovat slušně.
- Tak co jsi? - Tvá matka.
Říkej mi: „matko.“
- Má pravdu. - Bože.
Je už v pořadí čtvrtá.
- Čtvrtá? - Prosím?
Typické.
Bývala naše služka.
Služka?
Bývala jsem pokojská.
Byla to pokojská.
Čemu se smějete?
Jste komplikovaná rodina.
Jak se opovažuješ kašlat u stolu?
Pořád jsi alergický na pyl?
- Ano. - Proč se neléčíš?
Ubohé.
MIN-DŽÄ JE ALERGICKÝ NA PYL
Tak dobrá.
Cestou sem jsem něco našla.
Dej mi to.
Byla jsem ohromena.
Nevím, kdo to napsal,
ale po přečtení jsem musela přijít.
„Jméno: Pjon Čong-su.
Povolání: čtvrtá manželka.
Osobnost: Je panovačná.
Vždy naštvaná a přecitlivělá.“
To je v podstatě autobiografie.
- Bože. - Určitě jsi to nenapsala ty?
Kdo to napsal?
Tak kdo?
- Co je to? - Hej.
Přines papír a tužky.
- Ano, madam. - Rozdej je.
Jak se to chováš před hosty?
Brzy zjistím, zda to jsou opravdu jen hosté.
Napište, co vám přijde na jazyk.
Prosím?
Chceš porovnat jejich rukopis
- a zjistit, kdo to napsal? - Aha.
Sakra, co mám napsat?
Bože.
Bude to jeden z vás.
„Nejdřív peníze. Pak budu psát dál.“
- Kdo to byl? - Já.
Fajn, rukopis se liší.
„Jste krásná. Chci vás.“
Kdo to napsal?
- Já. - Bože, Čong-mine.
„Nechápu, proč to píšu.“
Není to podobné?
Alespoň trochu?
„Mám na vás vylít vodu a odejít?“
A tohle byl kdo?
Liší se to.
- Vážně? - Ano.
- Aha. - Máš skvělou sekretářku.
- Tak dobrá. - Nebyl to nikdo z nás.
Dozvěděli jsme se o vás až dnes.
Víte, proč jsme všichni tady?
Dnes bude zveřejněna závěť mého manžela.
Promiňte,
ale prý je v závěti skryto tajemství.
Je to tak. V poslední vůli je ukryto tajemství.
BUDE ZVEŘEJNĚNA ZÁVĚŤ
CO SKRÝVÁ?
Už dost řečí, podívejme se na ni.
- Ano. - Kdo má závěť?
Nebojte se, jsme profesionálové.
Závěť je v otcově pokoji.
- Opravdu? - Aha.
Nebudeme jíst?
- Pojďme nahoru. - Dobrá.
Dlouho jsme se neviděli.
MÁM NA VÁS VYLÍT VODU A ODEJÍT?
- Je to obrovské. - To je pokoj pana Wanga.
Prosím, přineste poslední vůli.
Nyní přečtu závěť pana předsedy.
Má celkem tři strany.
Okopíroval jsem je,
aby nedošlo k jejich poškození.
VŽDY JSEM CHTĚL NAJÍT JELINU
ODPOVĚĎ LEŽÍ NA MÍSTĚ S LAHODNOU VŮNÍ
Ukažte.
Podíváme se.
„Vždy jsem chtěl najít Jelinu,
kdybych měl bílé plátno a vítr.
Pracoval jsem tvrdě, neb jsem tě miloval.
A chtěl ti snést modré z nebe.“
Jelina? Co je Jelina?
Co to znamená?
„Tebe nikdy nezajímalo, po čem toužím já.“
A proto jsem odešel na zelené pole utřídit své myšlenky.“
Zelené pole?
KLÍČOVÉ SLOVO: ZELENÉ POLE
„Přemýšlej o svém životě, až budeš kráčet
po pláži Masiran.“
„Odpověď leží tam, kde je lahodná vůně.“
- Kde je pláž Masiran? - Co?
- Něco je na zadní straně. - Mapa.
Všechny jsou identické.
- Co je tam? - Místo setkání?
Mapa. Každá strana vede
- na jiné místo. - Ano.
- Řediteli Wangu, pojďte. - Ano.
- Půjdeme k pohovce. - Musíme to najít.
- Musíme to rozlousknout. - Jdeme.
Musíme zjistit, co to je.
Co je Jelina?
Chtěl to najít.
VŽDY JSEM CHTĚL NAJÍT JELINU
PŘÍSTAV WANGSAN
Je to ono? Přístav jachet?
- Přístav Wangsan. - Ano.
Bílé plátno a vítr. To je jachta.
- Ano. - Potřebují vítr.
- Jachta. - Jachta.
Přístav. Dobrá.
- Jdeme. - Jdeme.
- Rychle. - Musíme jít.
„Zelené pole“ musí být golfové hřiště.
- Hezky. - Jdeme.
TÝM NEJSTARŠÍHO SYNA TÝM PROSTŘEDNÍHO SYNA
TÝM NEJMLADŠÍHO SYNA
- Pojedeme na golfové hřiště. - Tak dobrá.
Asi je to tím, že náš klient je z bohaté rodiny,
ale tohle auto
- je úžasné. - To je.
Všechna auta takhle nevypadají?
Vám se nesedí pohodlně.
Nevypadá to tak.
JE TO SNOB
- Málem bych zapomněl. - Ano?
- Chci vám něco říct. - Dobře.
- Vzpomínáte na tu ženu, která vešla? - Ano.
- Přinesla s sebou kus papíru. - Ano.
Kdo to napsal?
- Zprávu jsem sepsal pro vás... - Aha.
- ...chtěl jsem vám o ní říct. - Chápu.
Musela mi vypadnout.
- Ta zpráva? - Přesně tak.
- Opravdu? - Jsem nešikovný.
ZPRÁVU NAPSAL KJO-DŽIN
Seržante Kime, myslel jsem, že jste jen mladý důstojník.
- Proč jste nic neřekl? - Jo.
Nechtěl jsem, aby se to dostalo ven.
Proč ne?
- Upřímně... - Nenechávejte si to pro sebe.
Nemáte před námi další tajemství, že?
Vlastně ano.
- Týká se to smrti An Nä-sanga. - Aha.
Myslíte K?
Zjistil jsem něco neobvyklého.
- Co? - Co víte?
- Vzhledem k bodnému zranění... - Ano.
...jsem myslel, že byl ubodán. Ve skutečnosti byl otráven.
- Co? - To znamená, že ho I Ju-džin ubodal,
když už byl otráven.
- Takže říkáte... - Nezemřel na bodné zranění.
Takže je tu další pachatel.
Musíme zjistit tajemství skryté v závěti,
ale také vyřešit případ vraždy.
- Uvidíme, co najdeme. - Dobrá.
KDO OTRÁVIL K?
Mám nápad.
Jméno jachty musí být Jelina.
Chtěl odjet na jachtě jménem Jelina.
- Takže musel... - Takže chtěl najít loď.
Chápu. Jsme skoro na místě.
JELINA MUSÍ BÝT JMÉNO JACHTY
- Jelina! - Jelina?
Je to tu napsáno.
Jelina 1.
Pan předseda po sobě zanechal jachtu?
Promiňte.
Co je to? Komu to patří?
- Je tu někdo? - Ne, není.
Opatrně na kvítka, kachničko.
Mám tě rád, ale kvítka víc.
Neznič je, kachničko.
„To je ošklivé.“
Nemyslíte, že jachta patří panu předsedovi?
Kachničky, vy čůráte?
Božínku, kachničky.
To nemůžete.
Přestaňte s tím.
Můj bože, kdo jste?
A kdo jste vy?
- Vy... - Co tu děláte?
Zase vy?
Sledujete mě, nebo co?
- Co tu děláte? - A proč?
Co? Co vy tady děláte?
Přivedla nás sem závěť.
Prosím?
Přivedla nás sem závěť předsedy Manra Group.
- Je v ní něco o jachtě. - Takže?
- Musíme najít... - Musíme to najít.
Víte něco?
Něco vím.
ZNAL ZESNULÉHO PŘEDSEDU WANGA?
- Dávejte. - Co?
- Deset tisíc dolarů.
Už chce zase peníze.
- Dejte deset tisíc dolarů. - Už zase.
- On má spoustu peněz. - Tak sem s nimi.
- Deset tisíc dolarů? - Ano.
Pošlu vám je.
Takže chcete číslo mého účtu?
- Kdepak, jen hotově. - Bere jen hotovost.
Takže peníze nemáte?
Ne, nemáme.
Takže budeme dělat to, co mě baví.
Víte, co tím myslím.
Chce hrát. Vsázet se.
Vy jste vážně otravný. Nemáme si co říct.
Je zapletený do všech našich
- případů. - Vidíme ho každý týden.
- Znáte Fabergého klenoty? - Ano.
- Tak vysvětlujte. - Jistě.
Fabergého vejce bylo vyrobeno pro ruského cara.
Jsem ohromen.
FABERGÉHO VEJCE
Páni.
Na celém světe jich je jen 54.
- A? - Tohle je jedno z nich.
SBÍRÁ OPRAVDU VŠECHNO
Tohle je skořápka.
Co je to?
Konggi.
- Bože. - Co?
- To je... - Tak zmizte!
- Prostě zmizte! - Ne, zahrajeme si.
- Zmizte! - Ne.
- Můžete odejít. - Řekněte nám, jak hrát.
Každý z vás tří si vybere kartu.
- Bože. - Začneme s vámi. Ukažte kartu.
- Bože. - Ukažte.
To je 5, 18 a 22.
- Moc vysoké. - To je devítka?
Celkem 36.
Já mám 40.
TCHÄ HANG-HO: 40 BODŮ
- Hezky. - To zvládneme.
Začni s touhle.
- Jsi dobrej. - No jistě.
Jde ti to.
- Hrál jsi to jako dítě? - Jsi roztomilý,
- když se soustředíš. - Takže jdeme na to.
Tentokrát se dvěma.
- Počítá se to? - Ano.
To se počítá.
Nebudete mít šanci. Zvládnu to.
- Jde mi to. - Hrál jsi to často?
- Levou zadní. - Hezky.
OBJEVEN NEČEKANÝ TALENT
Viděli jste to?
- Jsem na tebe pyšný. - Fajn.
- Zvládneš to. - Chyť jich co nejvíc.
- Mám čtyři. - To jde.
- Fajn. - To jsou čtyři body.
Tak pokračujte.
- Co? - Pokračujte.
- Jak to myslíte? - To je...
- Začnu znovu. - Nesmysl.
- Odkud jste? - A vy?
- Häundä. - Suju-ri.
My tři jsme z Gangbuku.
Když začnete znovu, potrvá to moc dlouho.
Takže řekněme, že jste to chytil.
A začnete s tím, co máte.
- Aha. - Chápu.
- Přesně tak. - Když máte pět...
- Tak začnete s pěti. - Super.
To je skvělé.
- Jdeme na to. - Hezky.
Vážně mi to jde.
Padá mi to.
- Bože. - Soustřeďte se.
- Dobře.
- Čä-sok objevil svůj jediný talent. - Bože.
- Málem. - Jediný talent?
Konggi jsem už dlouho nehrál.
Nervozita nepomáhá.
Je vážně nervózní.
Dobře.
To je špatný.
Proč jste to chtěl hrát?
Nesvede to... nesvede.
Bože.
Má tlusté ruce, ale je dobrej.
Já že mám tlusté ruce?
- Vypadají tak. - Bože.
Je vážně dobrej.
- Mám to. - Sakra.
Budu hrát dál.
- Jo. - Fajn.
To je devět.
A 13 bodů.
- Někdo to musí dokázat. - Bože.
Hezky, 18 bodů.
- Sakra. - Hotovo.
- Jsme na řadě. - Hej.
Mám 18 bodů.
Už dlouho jsem nehrál.
Neházej to moc vysoko.
- Nevidím na to. - Bože.
- Bože můj. - Je to přímo před tebou.
Má vetchozrakost.
On na to nevidí.
Ty nevidíš na blízko.
Proč jsi neřekl, že to máš?
- Měl bys jít do důchodu. - Bože.
- Proč jste vybrali tuhle barvu? - To je...
Proč jste museli vybrat tuhle barvu?
Má vetchozrakost.
Máte je v jiné barvě?
Ve vzduchu mi zmizí.
DETEKTIVNÍ SCHOPNOSTI VE STÁŘÍ MIZÍ
Jsme tu.
Půjdeme do klubu?
- Dobrý den. - Máte rezervaci?
Nepotřebuji rezervaci.
Co vás sem přivádí?
Toto místo patří otci pana ředitele.
Aha, už...
Propustili mě z vězení.
Ano, pane.
Proč to říkáte, jste na to pyšný?
Máte závěť?
- Jistě. - Přímo tady.
Prosím.
Pan Wang řekl, že kdokoli přinese závěť,
máme mu připravit hru
přesně podle jeho pravidel.
Máme hrát golf podle jeho pravidel?
- Přesně tak. - Dobře.
Golf hrát umím.
Jste úžasný.
Tohle je osobní caddie pana Wanga.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Pojďme na hřiště.
Nevadí, že nám to moc nejde?
Nebojte, jsem tu já.
- Dobře, pane. - Fajn.
- Co je to? - Co je to?
Proč mají míčky různé barvy?
Tady pan Wang hrál golf.
Dobře.
- Vidíte vlajku? - Něco tam je.
Ano, je tam otázka.
Vyřešil hádanku
a odpálil míček správné barvy.
Číslo par znamená tři pokusy.
- Musíme to zvládnout. - O tom není pochyb.
- Dokážeme to. - Ano.
Podívejte se, které půjdou snadno.
Je lepší hrát do vrchu.
Prosím.
- Ugly rapper? - Ugly rapper?
- Jako ošklivý rapper? - Přesně tak.
- Musíme je vyjmenovat? - Co?
Máme je vyjmenovat?
ŘEŠENÍ ODHALÍ MÍČEK, KTERÝ SE MUSÍ ODPÁLIT
Ptá se nás opravdu na rappery?
Měli bychom sledovat barvy.
Proč to nevzít opačně,
třeba to odkazuje na barvy v blízkosti.
Nechápu, že jim platím.
Počkat. Ugly rapper.
Musíme najít barvu.
Gray, šedá.
- To je... - Jo, gray.
Složíte gray.
- Fajn. Co dál? - Dobře.
Purple, fialová.
Může to být i purple.
Super!
- Purple. - Ano!
- Tady je. - Je tu.
Je přímo tady.
- To je zelená. - Aha.
Málem jsme kvůli vám prohráli.
- Byl blízko. Tady je. - Máme ho.
- Je tady. - To je on.
- Máte pravdu. - Je to on, že?
- Tenhle. - Ano.
- Ten. - Má nejvýraznější barvy.
Musíme jeden z nich vybrat.
Můžete zkusit tenhle. Je přímo tady.
- Jdeme na to. - Jo.
Jdeme na to.
- Hodně štěstí. - Hodně štěstí.
Fajn.
Trochu doprava.
Proč jsem tak nervózní?
To bylo moc.
SAMÁ VODA
- Kdo je na řadě? - Já jdu.
Nehrál jsem golf už...
- To je moc daleko. - Jak to mám trefit?
Zvládnu to. Cítím to.
Zblízka je jamka velká.
Je obrovská. Zapadne tam hladce.
Můj bože.
Těsně.
SEHUN MÁLEM ZABODOVAL
- Bože. - Kdyby to bylo menší silou...
- Tak blízko. - To jo.
Tak teď já.
Podržte mi to.
To bylo těsně.
- Pane řediteli. - Fajn.
Pane řediteli.
Golf hrát umím.
Jste skvělý.
Trefím to.
UVIDÍME, JAK UMÍ HRÁT
Sakra!
Nebyl můj blíž?
To byl.
- Vážně? - Nevadí.
Půjdeme na další jamku.
To bylo těsně.
Když uspějeme, bude to celé moje.
TÝM NEJSTARŠÍHO SYNA
Můžete tu hrát, kdy budete chtít.
To zní dobře.
Tou vůní myslí kavárnu.
- Asi ano. - Určitě.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Zdravím.
Jsme tu správně na pláži Masiran?
- Přesně tak. - Jsme tu.
Chodil sem předseda Wang často?
Ano, kavárna mu patří.
- Opravdu? - Ano.
Dával si vždy šálek kávy.
Jakou kávu?
Pokaždé si dával
- jinou. - Vážně?
- Aha. - Ano.
Přinesl si zařízení, podobné váhám.
- Váhám? - Jaké váhy?
- Je tady. - Aha.
Vždy si převážil kávová zrnka a podle toho
si vybral, jaké si dá.
Vážil kávová zrnka, dokud nebyly v rovnováze.
A pak si dal kávu
ze všech kávových zrnek.
Můj otec na tohle nikdy nebyl.
- Proč pil kávu takhle? - Bože.
Asi měsíc před svou smrtí
si vybral kávová zrnka a nechal je tak.
Řekl, abych je nikdy neměnila.
MUSEL TU NĚCO DŮLEŽITÉHO NECHAT
Tohle je důležité.
Vzpomínám si, že zavěsil 12 sáčků.
Dvanáct?
- Díky. - Není zač.
Nejtěžší váží šest gramů.
Nejlehčí dva gramy.
Obě strany musí vážit stejně.
- Ano. - Zkusíme deset gramů.
- Na každé? - Ano.
To je čtyři a šest, že?
Dva.
- Chyba. - Tady...
- Tady musí být víc. - Musíme přidat.
Zkusíme tohle.
NESPOČÍTÁME SI TO?
Zase ne.
Víte, co děláte?
- Jistě. - Opravdu?
- Nebojte se. - Jistě.
JSME TY NEJSCHOPNĚJŠÍ
Mám odebrat čtyři gramy a dát tam dva?
Nevím.
- Na téhle straně je 20 gramů. - Ano.
Tady by mělo být stejně.
- Máte pravdu. - To znamená každá strana deset.
Nemůžeme mít liché číslo.
- Tak... zkusíme tohle. - Dobře.
Spočítáme to.
- Fajn. - Máme 8, což je 16. A taky 10.
Sudé číslo.
Zkusíme to zvážit.
Zkusím sem dát šest.
- Kolik je tady? - Šestnáct.
Šestnáct gramů?
Čtyři sáčky po šesti. To je 24.
A teď...
- Máme to. - Jo.
- Vyřešeno. - Jo.
- Máte to? - Ano.
Hezky.
Vážně jste schopné.
Že?
- Promiňte. - Ano?
- Je to 48 gramů. - Dáme si
Le Sommet Latte Frappé.
Stojí 5 300 wonů.
- Myslím, že to máte správně. - Ano.
Toto mám dát osobě, která si kávu objedná.
Já to věděla!
Další hádanka?
- 5,3 se rovná EN. - 5,3 se rovná EN.
To je poslední. Máme to.
- Musíme dokončit slovo? - Ano.
TÝM PROSTŘEDNÍHO SYNA
- Kolik potřebujeme bodů? - Třicet šest.
- Chybí šest. - Šest.
- Šest? - Šest.
- Proč? - Potřebujeme ještě šest.
- Vezmu pět. - Fajn.
- A zakončím to s jedním. - Do toho.
- Postupně. - Pět.
- Chyť to. - Fajn.
- Ještě dva. - Už jen dva.
2 DALŠÍ BODY
Bože.
Jsou horké, nebo co?
Jste vtipálek.
Ach jo.
- Chybí jen dva body. - Dva body.
- Ne, počkat... - Jo.
- To je... - Kolik bodů?
- Chybí mi pět bodů. - Pět bodů?
- Fajn. - Dobře.
- Udělám tři a pak dva. - To půjde.
- Spadnou mu. - Fajn.
Potřebujeme dva body.
- Jen dva. - Dva body.
MUSÍ USPĚT
Jaký máš plán?
- Co? - Proč jich máš
- pět? - Co?
Když jsi vetchozraký, nevidíš na blízko.
Detektive Ane.
- Je okouzlující. - Bože.
- Chybí mi jen dva. - Je to těžké.
Hezky.
Můžeme to ukončit.
Zkus si to sám. Umíš jen radit.
Jaký máš plán?
A?
Ten mě nezklame.
- Co to zkouší? - Hoď je.
Musíš je chytit.
Můžeme vyhrát.
Jo!
HLUPÁK USPĚL
Jsem ohromen.
Opravdu to dokázal.
Zabralo to.
Pane Tchä, nemáme čas. Dejte nám to.
Nečekal jsem, že hlupák uspěje.
- Něco má. - Ano.
Pan Wang mě požádal, abych to přivezl z jeho tajného sejfu v Rusku.
Co je to?
Z jeho sejfu?
To bude ono.
Co je to?
Elektrický ventilátor?
- Něco na něm je. - Devět.
- Devět se rovná GA?
Devět a GA?
Máme jít z devítky do GA.
Ne, obráceně. Musíme zkompletovat všechny tři rady.
Nespěcháte?
- Běžte už konečně. - Jdeme.
Detektiv An má vetchozrakost.
Vyhodil jsem je a zmizely mi.
Neboj se. Já to budu mít taky.
Už brzy.
Neříkej o tom ostatním.
Však víš.
Neříkej to Se-džong, Sehunovi a ostatním.
- Neříkej to. - Ještě, že se to stalo s námi.
- Jak to, že je u každého případu? - No vážně.
Je to zvláštní. Je všude.
Jeho identita bude náš největší úkol.
PROČ JE TCHÄ HANG-HO VŠUDE?
Každého zná.
- Musíme něco najít. - Přesně tak.
Cítím to v kostech.
Myslím, že se už první z nás trefí do jamky.
A teď budeme ve stresu.
Měl sis to nechat pro sebe.
PŘIKLÁDÁ POD KOTEL
- Já musel. - Tak jdi první.
- Ty jdi první. - Míčky!
- Tady je par čtyři. - Par čtyři.
- Stoupněte si sem. - Černý.
Mám dobrý pocit.
- První z nás se trefí. - Je tam černý.
A taky modrý.
- Zde je otázka. - Růžový...
„Dva míčky doleva od růžového je...“
Zelený. Od červeného... červený.
Pět míčků doleva...
„Pět míčků doleva od žlutého je černý.“
DVA MÍČKY DOLEVA OD RŮŽOVÉHO JE ZELENÝ
Jakou barvu má třetí míček?
ČTYŘI MÍČKY DOPRAVA OD ZELENÉHO JE ŽLUTÝ
TŘI MÍČKY DOPRAVA OD MODRÉHO JE ŽLUTÝ
Černý.
- Jaký míček je na třetím místě? - Modrý.
- Fajn. - To bylo snadné.
Hezky.
Sung-gi, věřím ti.
Začnu tady.
- Dobře. - Jdeme na to.
- Prosím. - Pane řediteli.
Vezměte si kabát.
- Sung-gi se trefí. - Dobrá.
- Nechte si ho.
- Fajn. - Můj bože.
Už si ho nechte, je konec.
Vážně doufám, že se mi to podaří.
Sung-gi, to zvládneš. Uvolni se.
Cítím to, dopadne to dobře.
PŘIPRAVUJE SE NA ODPAL POD TLAKEM
Jsem v přímce?
Ano.
- Říkal jsem to. - Mám to!
- Říkal jsem to. - Je to tam!
- Neuvěřitelné. - Hezky!
- Můj bože. - Sung-gi.
Gratuluji Sung-gi. Raději půjdu.
Neměl jsem chodit.
Vidím, že jste splnili záměr pana předsedy.
- Ano. - Skvělé.
Manažer vám teď něco předá.
- Dobrá, děkujeme. - Díky.
- Máme jít zpět? - Ano.
Připravím pro vás hru.
- Už jste tady. - Jo.
Musíme jen hrát golf?
Jde vám golf, pane?
Musím se ho naučit hrát.
- Jsou namydlení. - Bože.
- Než si půjdete zahrát... - Jsou namydlení.
...musíte vyřešit hádanku.
- To jim neříkej. - Nemám?
Už s námi nebudeš pracovat?
Tak to není.
- Jsme přátelé. - Až to...
- Myslíš to vážně? - Jsme tým.
Je to balada.
- Balada? - Je to balada.
- Stačí. - Sakra.
- Řekl jsi jim moc. - Balada.
- Co když nás chtějí převézt? - Ne.
- Sehunovi se dá věřit. - Jo.
- Věříte mi, jo? Je to balada. - Jo.
Tak jdeme.
- Volal mi caddie. - Ano.
Můžete se podívat.
- Co? - Čtyři?
- „Čtyři, RD“? - RD?
Co to znamená?
- Čtyři se rovná RD? - Potřebujeme vědět víc.
Musíme to dát dohromady s další stopou.
- Máme první. - Jistě.
Tohle nám nebude stačit.
- Co je to? - Půjdu první.
Prosím.
Ugly rapper?
Co myslel tou baladou?
Jste nějak zaražené.
Jen přemýšlíme.
- Co tím Sehun myslel? Balada? - Balada?
- Je to balada. - Balada?
Je to balada.
CO TO MÁ SPOLEČNÉHO S BALADOU?
To bude něco jiného.
Chtěl nás jen zmást.
Jaké barvy nás napadnou?
Možná gray a purple?
Najdeme v tom šedou a fialovou.
Je to tenhle míček?
Min-jong, ty první.
Vypadáš jako profík.
- Jak to mám udělat? - Jemně.
Máme další dvě šance.
Budeme potřebovat pomoc shůry.
- To bylo těsně. - Hezky.
Jemně, ještě jemněji. Ne, to je moc.
SPRÁVNÁ REAKCE
To bylo těsné!
Ne, to je špatný směr.
- To je příliš. - Příliš.
- Tak, tudy. - Dobrá.
Lehce.
To bylo těsné.
- Super. - Budeme si pomáhat.
Myslím, že nám to jde.
Je to těžší, než jsem si myslel.
- Zavedu vás k další jamce. - To je otrava.
Můžeme se podívat na odpověď?
Uhodly jste.
- Vážně? - Ano.
Ale o čem to Sehun mluvil?
Už mu nevěř.
- Možná měli jiné slovo. - Jsme v tom samy.
SVĚT JE KRUTÝ
Asi měli jiné slovo.
- Sehunovi jsem věřila. - Přesně.
- Sung-gi je skvělý herec. - Já vím.
Užívá si to.
Dnes se nám daří.
Máme skvělý tým.
A co se týká Min-jong a Se-džong... Min-jong je chytrá.
Tohle je těžké.
- Je to sudoku. - No jasně!
Je vážně dobrá.
- Je chytrá. - Ale
když dojde na šikovnost...
Jen jemně.
- To bylo těsně. - Skoro!
- To jim moc nejde. - To ne...
Přesně.
Sakra.
SAMOTNÁ HRA JIM MOC NEJDE
A Čä-sokův tým...
U nich není nikdo chytrý.
Nejsou ani chytří, ani šikovní.
Dá se říct, že nejsou příliš kompetentní.
Tohle je snadné.
- Je to lehké. - Přesně.
- Funguje to. - Ne, tak ne.
- Je to křivé. - Tohle?
- Takhle? - Jo.
Takhle?
Tak by to mělo být. Co sis myslel?
Je to jednoduché.
Sem dáme nejtěžší.
- Už to chápu. - Nevidím na to. Počkat.
Pořád nevidíš?
SLABÝ ZRAK MU BRÁNÍ V PRÁCI
Pořád nevidíš?
Přestaň to opakovat. Jsem z toho mrzutý.
Ještě jste na to nepřišli?
První tým to měl rychle. Vám to trvá dlouho.
To nám nemusíte říkat.
Musíme obsloužit i další zákazníky, víte?
- Počkejte. Přijdeme na to. - Kazíte nám obchody.
Však oni na to brzy přijdou.
Hezky.
- Máme to. - Není to vybalancované.
Ale je.
Dej ruku pryč.
Tímhle tempem nic nezjistíme.
Musíme si pospíšit.
Zaplatil jsem vám předem.
- Máte bloček, ne? - Ano.
Přestaňte to vážit po jednom.
Zkouším to spočítat.
ŘEŠENÍ PROSTŘEDNICTVÍM MATEMATIKY
- Takže... - Super.
Mám to.
Jak to je?
Sem dáme čtyři balíčky po šesti gramech.
A tady musí každá strana vážit šest gramů.
Dohromady 12 balíčků a 24 gramů na každé straně.
- Šest krát čtyři je dvacet čtyři. - A to je vše?
- Ano. Zavěs je postupně. - Pěkně postupně.
TREFIL SE ČÄ-SOK?
Takže. Jedna, dva, tři...
- Máme to. - Povedlo se!
- Promiňte. - Ano?
Máme splněno.
Bylo to jen tak tak.
Jednou Le Sommet Latte Frappé.
Mám tohle předat tomu, kdo si tu kávu objedná.
To je vše?
- Co je to? - Jen 5,3 a EN.
- Co jsme měli předtím? - Devět...
- Devět a GA. - Devět a GA.
- GA a EN? - Bože.
Kde je Jelina?
- Až dostanu dědictví... - Ano?
- ...koupím si jachtu.
- Uspořádám večírek. - Super.
Co je to?
- Jelina. - To je Jelina.
- Běžte první, pane. - Dobrá, jdeme.
Proč to nefunguje?
- Chlápek z obchodu. - No nic.
- Proč jste tady? - Kdo jste vy?
Jste neslušný.
Kdo si myslíte, že jste?
Kdo je to? Proč jste tady?
Jsme tu se závětí, kterou pan Wang obdržel od svého otce.
- Jste syn pana Wanga? - To jste nevěděl?
To neznamená, že jsem váš poddaný.
Jak se opovažujete mi poroučet? Ovládejte se. Berte ohled na...
- Jak... - ...dělnickou třídu.
Vy a dělnická třída?
Máte pravdu, jsem ve vatě.
Pan předseda v závěti uvedl, že máme hledat Jelinu.
A našli jste.
- Takže patří mé rodině. - Má pravdu.
Proč vyvádíte?
Kdo si myslíte, že jste?
- Běžte se převléknout. - Má pravdu.
Běžte se převléknout.
- Pane Wangu... - Promiňte.
Proč křičíte, když mluvíme o vašem zesnulém otci?
- Pokračujte. - Jste hrozný syn.
- Pokračujte. - Bože.
Je napsaná na mé jméno.
Ale... Tak co chcete?
Řekněte nám, co máme udělat.
- Dejte mi deset tisíc dolarů. - Jestli chcete...
Zaplatíme,
až budeme vaším klientem.
Vážně chcete deset tisíc dolarů?
Proč mluvíte tak povýšeně?
Kolik vám je?
- Mám to v povaze. Zvykněte si. - O čem to mluvíte?
Chcete deset tisíc dolarů?
Jestli ano, poproste. Jestli ne...
Dejte mi deset tisíc dolarů.
Nemám deset tisíc dolarů.
Nikdo tolik nemá.
- Víte, co vás čeká, že? - Ano.
- Tady je to. - Co je to?
Konggi.
Věříte si?
- Konggi. - Jistě.
Hakysák vám nešel, tak snad tohle ano.
- Vyberte si kartu. - Takže...
Devět, pět a šest.
To je 20. Musíte získat 20 bodů.
To je snadné. Jen čtyřikrát pět bodů.
- Čtyřikrát. - Jo.
- Už mám deset.
- Jste v koncích. - Jste v koncích.
- Naprosto. - Sakra.
Mám deset, devět a osm.
- Gratuluji. - Má 27.
- Je to 27 proti 20. - Je to 27 proti 20.
Můžu získat 27 bodů v jednom kole.
Dotklo se to.
- To ne. - Ale ano.
- No tak. - Neuvěřitelné.
- To je absurdní. - Dotklo se to.
Neměl jste se hýbat.
- Nehýbal jsem se. - Nelžete.
Trhnul jste sebou, když se vás to dotklo.
Já se z toho zblázním.
- Pomalu. - Jak můžete být tak dobří?
LEPŠÍ NEŽ V ŘEŠENÍ PŘÍPADŮ
To je dobré.
Jak to děláte?
- Uděláme ponor? - Co je ponor?
Tohle.
Chytíte takhle všechny čtyři ve čtvrtém kole,
stolu se dotknete jedním prstem.
To nepůjde.
Žijete u moře, měl byste vědět, co je ponor.
Co je to s vámi?
- Najednou jste se rozmluvil. - On je...
Musíte položit čtyři kameny
- a pak je zvednout. - To je stará verze.
To je stará verze.
Konggi je taky stará hra.
Tehdy se používaly kameny.
Teď je to plast a hraje se to takhle.
Tak dobrá.
- Kdo to zná? - Já.
- Dobře. - Použijeme to.
- Dělají si to po svém. - Tohle není jut.
Začnu od tří, ano?
Tak.
- Tři body. - Máme tři body.
Tentokrát si dám větší pozor.
Kámen vám vyklouzl z ruky!
- To je část hry. - Jsme na řadě.
To je komedie.
Bože.
- Začínáme od tří. - Jo.
Ten chlap z provincie Čchungčchong...
- Super. - Je dobrej.
- Ponor? - Jasně.
- Fajn. - Super.
Co to je?
Nechápu, že to neznáte.
- Fajn. - Super.
Pokračuj!
Dobře, pokračuj v tom.
Je dobrej.
Už zase.
Já to nechápu.
Má hrdost trpí.
Vy to neznáte? Odkud jste?
To bylo těsné.
Ponor!
- To není ono. - To nemůžete dělat.
- Přesně. - To nejde.
Musíte jemně.
Takhle si dáváte jídlo do omáčky?
- Přesně tak! - Proto jste tak přibral.
Zbožňuju omáčky.
- To nejde. - Nesmí se to.
- V tom to je. - Přesně tak. Víte, jak to myslím?
Kolik máte bodů?
- Tak. - Kolik jich máte?
- Dvacet. - Ne.
Pletete se. Předtím jste měl pět.
- Měl jste pět. - Nemůže to být dvacet.
- Vy jste měl čtyři. - Já nikdy neměl pět.
Ale ano.
- Řekl jste, že to nejde. - Ne.
- Že jsem to neudělal správně. - Ne.
To jste řekl!
- Ne. - Tak to není.
- Začnu. - Nevěřím tomu.
AKTUÁLNÍ SKÓRE
Hezky.
- Fajn. - Super.
Nakonec to bylo snadné.
Usmívejte se.
I dozorci se při propuštění na vězně usmějí.
Požádal vás, abyste tohle přivezl z Ruska?
Co je to?
PŘEDMĚT JE ZŘEJMĚ VODÍTKO
- Hele. - Něco je tam napsáno.
- Devět, šipka, GA. - Devět, šipka, GA.
Co je to? To je hustý.
GA?
- Co je to? - EN? 5,3 a EN?
Musí to být anglické slovo.
Když spojíme „GA“ a „EN“...
To není všechno.
Musí být další písmena.
- GA. - GA a EN?
- EN.
Garden, zahrada?
- GA a EN. - G, A, R, D.
Máš pravdu.
To znamená, že další písmena budou RD.
Máme jít do zahrady?
- Jedeme na další místo. - Musíme?
- Musíme spojit slova. - Dobře, jedeme.
Musíte být rád, že jste mi zavolal.
- Ano, jsem. - Na golfovém hřišti
najdeme číslo a RD.
Musíme tam jet kvůli číslu.
Co je to číslo?
Může to být vstupní kód.
To brzy zjistíme.
- Odpočiňte si. - Díky, pane.
- Já to dokončím. - Dobře.
Je super.
ÚSPĚCH PO 4 POKUSECH
- Jo! - Já věděla, že to dokážete.
- Bože. - Hezky.
- Kudy? - Tudy.
- Fajn. - Jo.
- Co je to? - Co je to?
Tady pan Wang hrával golf.
- Čong-mine. - Uspěly jste?
- Jistě. - Ano.
- Vážně? - Jo.
Na jednu ránu.
Máme skoro hotovo.
- Co? - Máme hotovo.
Vzpomínáte na tým géniů?
MLUVÍ O TĚCHTO CHLAPCÍCH?
- Ano. - Už to skoro máme.
My jsme ti geniální.
Jsme skupina géniů.
- Hledáte slovo „balada“. - Kam jdete?
- „Balada“? - Myslete na to.
- Dobře. Ahoj. - Hodně štěstí.
- Mám to udělat já? - Do toho.
Čtyři, šipka, RD.
- RD. - RD.
- Zahrada? - Je to ono?
Co? Volá Sehun.
Nezvedej to.
Sehune.
- Se-džong. - Zklamal jsi mě.
Věřila jsem ti.
Dostali jste otázku na baladu?
Díky Sehunovi jsme to uhodly.
Proto jsem říkal, ať mu nevěříte.
Proč jsi mě neposlechla?
- Měl jsi pravdu. - Už vím,
- že Sung-gi měl pravdu. - Jo.
Se-džong, vážně myslíš, že mě to napadlo?
- Prosím? - Nikomu nevěř.
Docela mě to teď mrzí.
To je krása.
Pěkné místo.
Co tu dělá?
Dámo, pojďte sem.
- O co jde? - Co tu děláte?
- Kdo je to? - Co tu děláte?
Jste tu kvůli panu Wangovi, že?
- Ano. - Nemáte 10 tisíc dolarů?
- Ne. - Tak budeme hrát.
- Už jsme si zvykly. - Jo.
- Znáte konggi? - Ano.
Ani nevíte, jak mě to rozčiluje.
Pomstím se na vás. Připravte se.
- Když prohrajete, nic nedostanete. - Fajn.
Tři karty pro mě.
Proč mám tak vysoké číslo?
Hezky.
Musím nasbírat 23 bodů.
My potřebujeme 18.
- Jen 18. - Jen 18.
- Potřebujeme jen 18. - Jo.
Naše šťastné číslo.
- Ano. - 18 bodů.
- Jsou lehké. - Vážně.
Jste dobrá. Zlomíte si nehty.
- Zničíte si je. - Jsou vážně lehké.
- Moc daleko od sebe. - Měla bych udělat
- tohle. Můžu? - Co?
- Můžu? - To je trik.
- To je váš prst. - Můžu?
Vypadá jako neslušné gesto.
Můžu blokovat takhle?
Neuvěřitelné.
Zkoušíte samé triky.
- Schvalte to. - Ne.
- Platí to. - Ne.
- Platí. - Hotovo.
Proč se vlastně vůbec ptáte?
- Budeme hlasovat. - Ne.
Víte, jak moc jsem kvůli tomu trpěl?
- Začneme znovu. - Jdeme na to.
- Začínáme. - Fajn.
Vždycky vám na to skočím.
- Hezky. - Je to lehké.
- Jste dobrý. - Je úžasný.
- Uděláme kapsu. - Co je to?
- Kapsa. - Ponor?
- Vím, co to je. - Já ne.
- Ten neplatí. - Ne?
To nejde.
Je to lstivý trik.
Hezky.
- Chyťte všechny. - Prý to nejde.
- Ale jde. - Nevadí nám to.
- Platí to. - Nám to nevadí.
Ale prý to neplatí.
Ale platí.
Už jsme začali.
- Super. - Pět bodů.
Hotovo. Měla jste získat tři body.
Lekl jsem se. Opatrně.
Tohle fakt nesnáším.
HANG-HO SE NECHAL ZASTRAŠIT
- Je šílená. - Já vím.
Jsem tak...
- Tady je. - Fialová.
Super! Tohle je paráda!
- Šedá a fialová. - Jo.
Jsme chytří.
Čtvrtý hráč nemůže hrát.
Počkat, to je...
Já jsem čtvrtý. Neuvěřitelné.
Mám smůlu.
Ne, to je špatně. Musíte mířit sem.
- Lepší. - Ne, to je moc.
- Na stranu. - Super.
- Shodnete se na něčem? - No tak.
Můžu?
- Moc rychle. - To bylo moc.
- Moc silný úder. - Neměl jsem hrát.
- Bože, proč... - Máme další pokus.
Proč jsem já čtvrtý hráč?
Vidíš míček?
TRPÍ STAŘECKOU SLABOZKRAKOSTÍ
Nevidím na to.
NA VĚK NELZE VYZRÁT
Nevidím na to.
AŽ Z TOHO BOLÍ U SRDCE
NENÍ NA VÝBĚR, MUSÍ SI VĚŘIT
To bylo neuvěřitelné.
HEZKÁ RÁNA, VETERÁNE
- To bylo super! - Díky.
Bože!
- To bylo super! - Díky.
- Můj bože! - Páni.
Zkusíme pro zábavu i další jamku?
To bylo super.
Super.
- Prosím. - Měli jste pravdu.
- Je to RD. - A čtyři.
„Garden“ bylo správné slovo.
„Garden“ a 9453.
Napíšu to.
„GARDEN“, ZAHRADA
G, A, R, D, E, N.
A čísla jsou 9, 4 a 5,3.
To je 945,3.
Kontroloval jsi číslo popisné?
Ale to není adresa.
Dal dám mapu,
musí to být někde v oblasti.
Takže myslíš, že 945,3 je adresa
- někde na mapě? - Ano.
ZAHRADA MUSÍ BÝT NA MAPĚ
Kde je zahrada?
No...
- Možná je to zeměpisná šířka. - Šířka a délka.
- Je to 5,3... - Co to je?
Měli jsme to první, ale na místě budeme poslední.
- Jsme v háji. - Je to hrůza.
Dostal jsem zprávu
od macechy.
Dostal jsem zprávu.
Poslala nám zprávu.
„Ještě jste na to nepřišli, že?
Dokážete to vůbec?“
„Mám klíčovou nápovědu, která pomůže rozluštit tajemství závěti.“
„Podělím se o ní, ale jen když dostanu polovinu dědictví.“
„Počkám, kdo z vás odpoví první.“
Bože.
Nemůžete jí dát...
Dejte jí polovinu.
Neměli bychom na to skočit.
Stejnou zprávu dostali i ostatní,
někdo z nich jí může zavolat.
Volám ti první.
Jsi si jistý?
- Nemám na výběr... - Polovinu dědictví.
...musím ti ji nabídnout.
Pošlu ti fotku.
Snaž se najít odpověď.
Nevím, co to je. Ale bude to důležité.
DŮLEŽITÁ STOPA OD PANA WANGA
Dávej na to pozor.
Bude to nezbytné pro získání dědictví.
Pojď sem.
- Dej mi to. - Nemohu, madam.
- Madam. - Dej mi to.
Co je to?
JE TO POSLEDNÍ VODÍTKO?
To je kružítko.
Co je to?
Co je to? Není to kružítko?
- To je kružítko. - Macecha
poslala fotku kružítka.
Co myslíte?
Máte to použít na mapu.
To došlo i mně.
Devět centimetrů průměr.
Rádius.
- Vzdálenost? - Průměr.
Je to 9 centimetrů.
RD je čtyři centimetry odsud.
Nemáme pravítko.
Karta je široká 5,8 cm a dlouhá 8,8 cm.
- Vážně? - Ano.
MEZINÁRODNÍ LETIŠTĚ INČCHON
Tohle nám vyšlo.
Myslíte, že je to zahrada na letišti?
Na letišti je Sky Garden.
To bude ono.
- Jedeme. - Jedeme.
Je to 9, 4 a 5,3.
Mám to.
Korejsky se 5,3 vyslovuje jako hora Osong.
Nemyslíte? Ne?
- Co je? - I mně to přijde vtipné.
Je to 5,3.
- Se-džong. - Vy jste kdo?
DUO SE-SE SE ROZPADLO
Tady Sehun. Kde jsi?
Našli jsme poslední místo, jsme na cestě.
Jedete do hotelu?
Ano, jedeme do hotelu.
Vážně?
Ne, vlastně ne. Jedeme jinam.
Snažíš se nás splést.
Až se potkáme, nebudu si tě všímat.
- Se-džong, uvidíme se v přístavu. - Se-džong.
Prosím?
Uvidíme se u pobřeží.
Bla, bla. Zavěsím.
- Bože. - Komunitní centrum.
ODMÍTÁM TO POSLOUCHAT
- Jsou zlí. - Neuvěřitelné.
Až do poslední chvíle.
Není to hotel.
K čemu je kružítko?
Čtyři, RD.
Je to 9, 4 a 5,3.
Možná je to délka v centimetrech.
Jasně.
Naměříme kružítkem 4, 9 a 5,3 centimetru.
- Bude to uprostřed. - Přesně tak.
Devět centimetrů odsud.
Je to druhý terminál.
Máte pravdu. Je to druhý terminál letiště.
Je přímo uprostřed.
Jedeme. Rychle.
- Je to druhý terminál. - Druhý terminál.
Není to daleko. Budeme tam rychleji.
Dědit peníze je docela těžké.
Potrvá jim to celou věčnost.
Jsme skoro na místě.
Snažte se a dostaneme peníze.
Jistě.
MEZINÁRODNÍ LETIŠTĚ INČCHON
Konečně na letišti.
Jsme tu první, že?
JE TOTO ZAHRADA?
„Králova zahrada.“
Máte pravdu, je to Králova zahrada.
Králova zahrada?
- Něco tu musí být. - Co je to?
Copak tu něco zasadil?
JAKÉ SE TU SKRÝVÁ TAJEMSTVÍ?
DAROVÁNO PANEM WANGEM Z MANRA GROUP
Váš otec tohle daroval.
PAMÁTNÍK SE JMÉNEM PANA WANGA
Máte pravdu.
Stalo se něco 3. dubna 2015?
- Co je to... - Bože.
NĚCO JE UVNITŘ
- Můj bože. - Min-jong.
- Je tam něco? - „Pokud toto čtete,
nepochopili jste mou zprávu.
Projděte si vše od začátku.“
Od začátku?
Jak to máme udělat?
Bude to blízko.
Musíme to najít dřív, než přijedou ostatní.
Přesně tak.
„Projděte si vše od začátku.“
- „Projděte.“ - „Projděte.“
CO SI MÁME PROJÍT?
Něco tu musí být.
Je to v zahradě. Se-džong, máš něco?
NEVÍTANÝ TÝM DORAZIL
Co? Co chcete?
Nepřeháněj to.
- Kdo jste? - Vážně.
- Se-džong. - No tak, Se-džong.
Min-jong, ať na mě ti divní lidé nemluví.
Nemluv s nimi.
Min-jong, co jste našly?
Nemluv na mě.
- No tak. - Jste protivné.
- Nemluvím se sobci. - Jste protivní.
O čem to mluvíš? Jen jsem si dělal legraci.
Jste sobečtí.
Pan Wang to daroval letišti.
DAROVÁNO PANEM WANGEM
„Nepochopili jste mou zprávu.
Projděte si vše od začátku.“
Máme jít zpátky na začátek?
Kde jsme začali?
- Sung-gi. - Ano?
„Králova zahrada.“
Všechny květiny jsou živé.
Nejmladší syn je alergický na pyl.
NEJMLADŠÍ SYN JE ALERGICKÝ NA PYL
Tady by to neukryl.
Králova zahrada je pro šéfa.
Ano.
Myslíš, že se tím myslí VIP pokoj?
ODKAZUJE KRÁLOVA ZAHRADA NA VIP?
Hotelový VIP pokoj.
Prý tam něco je.
Kam jdete?
Jdete někam, pane?
Musím chytit letadlo.
- Sung-gi, viděl jsi tohle? - Ne.
„Pan Wang z Manra Group.“
To jsem viděl.
Co je to?
NEJSTARŠÍ SYN NAŠEL SKRYTÝ NÁPIS.
- Říkal jsem to. VIP pokoj. - Sakra.
VIP pokoj.
- „Od začátku.“ - Přesně tak.
- VIP pokoj. - VIP pokoj.
Nevíme, kdo získá dědictví.
Musíme to najít první.
Jde jen o rychlost.
- Přesně. - Hodí se k mému staršímu bratrovi.
Jsou to blbci.
Náš tým je chytrý.
Neřekla bych zrovna...
Co je to? Čí je to auto?
Jedou rychleji.
- Parchanti. - Jedeme moc pomalu.
- To je ubohé. - Neuvěřitelné.
TÝM NEJSTARŠÍHO SYNA JE VE VEDENÍ
Sehune, vypadáš nadšeně.
- Mám radost. - Užíváš si to.
- Neuvěřitelné. - Vážně?
NEHRAJÍ FÉR
Vážně ubohé.
HOTEL GRAND HYATT, OSTROV JONGDŽONG
Musíme hned vyrazit.
- Vyrazíme hned. - Připravte se.
Vážně se snaží.
Fajn. Jdeme. Rychle.
- Musíme jít. - Utíkejte.
No tak.
Vy jste vážně ubozí.
- No tak. - Bože.
Měl byste jít. Počkejte.
- Jdeme. No tak! - Počkejte!
SERIÓZNÍ SOUBOJ PŘI VÝSTUPU
Hej!
- Běž! - Kde to je?
- Tady to není. - Tam!
- Tudy. - Přímo tam.
Víš, kde to je?
Kam máme jít?
ZNOVU JE PŘEVEZLI
- Kde to je? - Kde to je?
- Jaký je to pokoj? - Hej!
Bože.
- Rozbijete dveře. - To ne.
- Se-džong, rozbiješ to. - Dobře.
- Otevřete. - Slibte,
že nás necháte jít první.
- Dobrá, už otevřete. - Slib platí, ano?
No tak. Jsme na jedné lodi.
Bože.
POKOJ PANA WANGA
- Málem to odnesly dveře. - Jo.
Tým nejmladšího syna tu ještě není?
Co si máme projít?
PROJDĚTE SI VŠE OD ZAČÁTKU
Co je to?
- My první. - Otevřeme to první.
Opatrně.
Nechte toho, sakra.
- Máte to? - Ano, mám.
Nic nemám, to byl vtip.
Vážně nic nemám.
Chovejme se jako dospělí.
- My první. - Otevřeme to první.
JE TAJEMSTVÍ V ZRCADLE?
Opatrně.
Myslím, že jsem génius.
Našla jsi něco?
Je to magnet.
ZA ZRCADLEM JE MAGNET
Musíme to rozluštit.
- Hele. - Pomalu.
Seřadíme je.
Hodíme minulost za hlavu.
Tenhle je první.
První.
VŽDY JSEM CHTĚL NAJÍT JELINU
- Druhý. - Druhý.
NIKDY TĚ NEZAJÍMALO, PO ČEM TOUŽÍM
Máme to. Nebo možná ne.
Co teď? Nemělo by se něco stát?
NIC SE NESTALO
Dopisy?
Neměli bychom je dát obráceně?
Podíváme se.
Když je dáme takhle...
Měli bychom mlčet.
Cítím, že se brzy budeme koupat v penězích.
Čekáme, až to Min-jong vyřeší.
Počkat.
PO ČEM TOUŽÍ...
„Toužit.“
- „Po čem toužíš.“ - „Po čem toužíš, je tu.“
TY
„Po čem toužíš, je tu.“
Co? Kde?
Říká nám, že to máme najít.
Kde? Kde to je?
ODPOVĚĎ JE ZDE
Odpověď je zde.
„Odpověď na to, po čem toužíš,
- je zde.“ - Odpověď je zde.
OPOVĚĎ NA TO, PO ČEM TOUŽÍŠ, JE ZDE
Kde to je?
POKUD JE ODPOVĚĎ ZDE...
Máme sundat zrcadlo?
Ne, počkejte.
- Udělám to. - Co je to?
- Počkejte. - Je dobrá.
ZRCADLO LZE SUNDAT
- Je dobrá. - Bože.
Bože.
„My to máme“?
MI TO MÁME
Proboha.
Neuvěřitelné.
- Našli jste to? - Proto jsi nebral telefon.
NAŠLI TO PRVNÍ?
- Vyřešili jste to? - Vážně?
Kdy jste to stihli?
- Vážně. - Co vám tak trvalo?
Jak dlouho vám to trvalo?
PŘETÁČÍME ZPĚT
- Haló? - Haló?
Řekla jste, že máte důležitou stopu.
Mám velmi důležitou stopu.
Co? Kružítko?
Jsou to čísla v centimetrech?
Centimetry.
Čtyři centimetry, devět centimetrů...
A 5,3 centimetru.
Máš pravítko?
Jistě.
- Změříme to. - Musíme.
Čtyři centimetry jsou tady.
- Fajn. - Tady.
- Devět centimetrů. - Devět.
A 5,3 centimetru.
- To je ono. - Určitě.
Je to druhý terminál.
PŘED 80 MINUTAMI
- Musíme spěchat. - Rychle.
„Králova zahrada.“
Tady je Králova zahrada.
- Co? - Musí to tu být.
Daroval to pan Wang z Manra Group.
Co je to?
„Projděte si vše od začátku.“
Projít od začátku?
Projít?
- Od začátku... - Kde to je?
- Tam. - Hotel.
- Zpátky do hotelu.
PŘED HODINOU
Čä-sokův tým prohraje.
Je to banda hlupáků.
PŘED 40 MINUTAMI
Bože.
- Pane jo. - Co?
Máme to. Máme!
- Máme to. - Můj bože.
- Dobrá, už otevřete. - Otevřete.
PŘED 15 MINUTAMI
Tým nejmladšího syna tu ještě není?
Viděli jste pravopisnou chybu?
To bylo úmyslné. Abychom vás zesměšnili.
- Vážně si tak přijdu. - Že?
Nechápu, že jsme prohráli s někým, kdo neumí ani psát.
Min-jong byla tak nadšená, když to našla.
Vítám vás všechny zpět.
HOTEL, POKOJ PANA WANGA
Čekali jsme na vás.
Abychom to viděli všichni.
Vše jsme vyřešili.
- Vážně? - Jistě.
Kolik peněz jste tedy našli?
Měli bychom ho poslouchat.
Řeknu vám to.
Bože.
CO SE V DOKUMENTU SKRÝVÁ?
Co se děje?
- Přečtěte to nahlas. - Co je s ním?
- Co je? - Čtěte nahlas.
„Celé své bohatství...“
CELÉ SVÉ BOHATSTVÍ...
To ne.
„...odkazuji svému asistentu I Sang-hunovi.“
CELÉ SVÉ BOHATSTVÍ ODKAZUJI I SANG-HUNOVI
- Co? - Co?
Prosím?
CELÉ SVÉ BOHATSTVÍ ODKAZUJI I SANG-HUNOVI
- Cože? - Co je to?
Co to má znamenat?
Co?
- Pane I. - Co to je za nesmysl?
Co je to za hloupost?
O co jde?
Zlato.
- Co? - „Zlato“?
- Prosím? - „Zlato“?
- Komu říká „zlato“? - O co jde?
- Počkat. - Vážně...
Počkat. Chcete říct, že pan Wang...
Říkáte, že náš otec...
Tak proč se čtyřikrát oženil?
Budu upřímný.
Pan předseda a já
jsme milenci už tři roky.
To je absurdní!
VELKÉ PŘEKVAPENÍ
Můj bože, to je...
- Co to říkáte? - Hej!
Rád vás poznávám. Těším se na spolupráci.
Byla to láska na první pohled.
Sdíleli jsme vše spolu.
Hluboce jsme se milovali.
- Můj bože. - To je směšné.
To jsem nečekal.
Mám husí kůži.
- Co to dělá? - Co?
Máte stejné prsteny?
SYMBOL JEJICH LÁSKY?
- Zlato. - Můj bože.
Zlato.
- To je nádhera. - Je mi zle.
Co?
Jaký to má smysl,
když už nejsi se mnou?
Ale to je...
Měla jsi být našemu otci lepší manželkou.
„W a I.“
Wang a I.
- Jinými slovy. - Wang.
- „W miluje I.“ - Přesně.
To je šok.
Říkáte, že toto kružítko od pana Wanga
mělo být pro vás, pane I?
To je šílené.
- Bylo to všechno zbytečné. - Mám husí kůži.
Hádat se můžete až po našem odchodu.
Tak to není. Já byla jeho poslední láska.
- Já byl jeho poslední láska! - Ne, já!
- Já byla jeho poslední láska! - Já!
- Co to má být? - Co...
Opravdu dysfunkční rodina.
W & I